Advokaat, ma sain ta kätte.
Hei, tule all!
Lõplikult alla.
Vabandage meid nii varajase sissetungi pärast. Kuidas läheb?
Olen teie suur austaja. On suur rõõm teiega tutvuda.
Kas tohib?
Kas tohin teie kirjutusmasinat kasutada?
Tõmmake palun käis üles.
Laske käsi lõdvaks.
- Kui vana te olete? - 43
Tõmmake üles.
Mida ilusat te meile siis teete?
- Üks järjekordne lootusetu film? - Olete esimest korda ravil?
Jah.
Hingake sügavalt sisse.
Sisse!
- Vabandust, tulen hiljem. - Ei, ei, tulge aga!
Hingake.
Sügavamalt.
Tere hommikust.
Kas häirib, kui suitsetan?
Köhige!
Hingake.
- Kas lugesite juba? - Jah.
Hingake.
Kuidas teile tundub?
Mul on mõned märkused, aga räägime neist hiljem, eks?
Organism on veidi ära vaevatud. Tänan, pange riidesse.
Ilus tüdruk! Ameeriklanna, eks?
Teil on siin hea kaup.
Küll näete, see ravi mõjub teile hästi.
Niisiis, preili, iga päev tühja kõhuga.
...300 grammi püha vett kolmes jaos...
. . veerandtunniste vahedega.
Ülepäeviti. .
. . 20 minutit muda. - Mis kell on?
Peale iga mudaravi, 10 min. mineraalveevanni, . .
. . nagu ette nähtud.
- Ootan teid allika juures, tahate? - Jah, tänan.
Peale esimest ravinädalat kaks päeva pausi. .
. . kõigis ravi protseduurides.
Härra!
Härra, klaas!
Olen siin!
- Tahate, et räägiksime filmist? - Jah, muidugi.
Hea küll, öelge, kas peaksin seda arvamust. .
. . ka teie produtsendile näitama.
Ma tõesti ei tahaks teile ebameeldivusi tekitada.
Ärge muretsega. Ma ise palusin teilt arvamust.
Esimesel lugemisel torkab silma, et. .
probleemiseade või kui soovite. .
. . filosoofilise juhtidee puudumine... - Kas võiksime istuda?
. . muudab filmi seoseta episoodide reaks, . .
. . mis võivad isegi olla lõbusad. .
. . teie kahemõttelise realismi vaatevinklist.
Võib küsida: Mida autorid tegelikult taotlevad?
Kas tahavad meid mõtlema panna? Tahavad meid hirmutada?
Kohe algul tuleb ilmsiks poeetilise inspiratsiooni vaesus.
Vabandage, aga see võib olla kõige haletsusväärsem tõend sellest, . .
. . et filmikunst on kõigist teistest kunstidest. .
lootusetult 50 aastat maha jäänud.
Kõnealusel puuduvad isegi avangardfilmi väärtused, . .
. . kuid samas on tal kõik selle puudused.
Tegin mõningaid märkmeid, kuid ei usu, et neist teile kasu on.
Mulle jääb pisut segaseks, miks te koostöö osas. .
. . mõtlesite minu peale, sest ma tõesti ei tea, . .
. . kuidas see võiks teoks saada.
Ei, ei, vastupidi, teist on mulle väga palju kasu.
Vaadake, . .
. . ma tahan seda filmi teha. Lükkasin alguse 15 päeva edasi. .
. . vaid seepärast...
Mezzabotta!
Vabandage.
Mezzabotta! Mario, sina ka siin?
Guido!
No kas sa näed...
Mis sinuga juhtus? Mis sul on?
Ah, mine sa!...
- Ciao, Guidone! Kuidas elad? - Hästi!
Hakkad halliks minema, vana Snaporaz!
Ja sina mitte?
Mis teed, jood seda kraami? See on jama värk! Teeb halba, tead seda?
Jah, mulle öeldi, et maks ei...
Ja sina, mida sina ravid?
Oota üks hetk.
Gloria!
Sinu tütar! No vaata, kuidas on kasvanud!
Ei ole minu tütar.
See on kohutav, . .
. . mesilane imeb kogu elu neid vaeseid lilli.
Kallis, kas lubad?
Esitlen sind oma sõbrale... - Vabanda, mu kingad.
- Gloria Morin. - Väga meeldiv.
- Kuidas te elate? - Tänan, hästi.
Ma tean teie kohta kõike. Pupi räägib mulle alati.
Isegi tülitsesime, sest mina olin liiga range. .
. . ühe teie viimase filmi suhtes. - Pole tõsi! See meeldis sulle väga!
Joome midagi, mis? Lähme!
Ja sina, oled üksi? Sinu naine?
- Ei, olen üksi. - Parem ongi!
Ei, ma ütlen parem üldises mõttes.
- Kas sa minu ja Tina kohta kuulsid? - Tina?
- Ootame lahutust. - Ahah.
Sellepärast olemegi siin meie kaks. Oleme kihlatud.
Palju õnne.
Tubli, Guidone!
Mis sul plaanis on? Midagi ilusat?
- Muidugi, see on ideaalne koht mõtlemiseks. - Lubage, . .
kirjanik Daumier, preili...
- Vabandust, mis teie nimi oli? - Gloria. - Gloria Morin.
Rõõm teiega tutvuda. Olen teie suur austaja.
Te meelitate.
Ja preili on näitleja? Olen kusagil teie fotot näinud.
Näitleja? Jah, püüan sinnapoole.
Ausalt öelda, on mul tohutud ambitsioonid, kuid see on esialgu kõik.
Ta on lõpetanud filosoofia.
- Kui tohib, Mario Mezzabotta. - Väga meeldiv.
Mitte lõpetanud. Kirjutan lõputööd. Need on kaks iseasja.
- Ja teema? - Oh, üks raske teema:
"Tänapäeva inimese üksindus kaasaegses teatris. "
Huvitav teema, eks, hr. professor?
Mida tähendavad selle. .
. . allika neiu jonnakad ilmumised?
Puhtuse või soojuse pakkumist oma peategelasele?
Selle loo rikkalikest sümbolitest. .
. . on see kõige viletsam. läbi imbunud...
Ei tulnud. Parem ongi.
Sgnac! Kuidas elad?
- Pole viga. - Kas mõni tuttav nägi sind?
Ei usu. Kõik see on sinu pagas?
Ainult 5 kohvrit. Õhtukleidid võtavad palju ruumi.
Võtsin kaasa ühe sellise... Küll sa näed!
- Laadisid kõik maha? - Jah, kõik.
Aga Carla, siin minnakse õhtul magama. Midagi ei toimu.
Praegu on moe hooaeg. Mõni moedemonstratsioon ikka on. .
või mõni lokaalikene, kasvõi meie hotellis, eks ju?
- Oled sa tubli olnud? - Jah. Kuid tahtsin sulle üht asja öelda.
Ma ei saanud sulle oma hotellis tuba.
Seal on hulk inimesi, kes mind tunnevad. Nii siis mõtlesin. .
. . sind mujale majutada. Suurepärane hotell, väga kena.
Aga kuidas...
- Ja kuidas tema elab? - Sgulp! Suurepäraselt!
Sa paistad kahvatu. Miks?
No näed. Kohe siin ees ongi hotell.
- Proua, keegi tuli. - Näed, nagu ma ütlesin, pole...
Aga see-eest väga vaikne.
On sul kõht tühi? Lasen sulle paar võileiba tuppa tuua?
- Siin on veidi nukravõitu, eks? - Ei, see on tüüpiline!
- Mul on kõht tühi. Sina oled söönud, mina mitte. - Tere, hr. insener!
- Tere. - Tere, proua.
- Kas üksiolek sobib sulle? - Kõik on valmis: tuba, vannituba...
Olge rahulik, proua on siin nagu perekonnas!
Tänan. Kas mingit valmis sööki on?
- Mida aga soovite! - Ja tualett? - On seal.
- Ma siis valmistan midagi. - Jah.
Rong on kohutav! Käed lähvad nii mustaks.
- Oled rahul, et siin olen? - Muidugi.
- Kas väga-väga või vaid natuke? - Olen ülimalt rahul!
Mh... Sbac!
- Mmm, milline lõhn! - Duilio!
Olin kindel, et see must samet kortsub.
- Ah soo? - Aga üldsegi mitte.
- Tore. - Ei ainsatki kortsu peale 2-tunnist reisi!
Aga sa isegi ei öelnud, kas sulle meeldib.
- Kas sulle ei meeldi, Guido? - Kui ilus proua!
Ja elegantne! Mis asi tal peas on? Plüüzh?
- Aa, plüüzh jah. - Aa, plüüzh!
Tead, kui kaua ma otsisin, et seda leida. Olin lootust kaotamas.
Sa tunned mind. Kui Carla midagi pähe võtab...
- Snerp! - SguIp!
Möödunud nädalal ilmus üks vahva Piilupardi koomiks.
- Seal oli dinosaurus ja... - Siin ta ongi... - Käitu korralikult!
. . mu magus suutäis! - Seal oli dinosaurus...
Guido, ole korralik. Mida sa teha mõtled?
- Mm... - Oled sa tõesti tubli olnud? - Aga kuidas siis?
Muuseas on "magusal suutäiel" nüüd kõht tühi.
Oh, mu kihlasõrmus.
Kuule, Guido, see asjake, mis sa mulle lubasid...
Mis asjake?
Küll näed, et hakkab jälle oma mehest rääkima.
Arvad, et ei hakka? Küll näed, vana Snaporaz.
Vaene Luigi! Ta ei näi sugugi rahul olevat.
Mu mees pole enesekindel tüüp.
Ei, tema lööb araks.
Ta pole üldse loll, tead. Õigupoolest on ta väga tark.
Issand, kui palav!
Mõtle, ta teab kogu Rooma ajalugu peast.
Oleks vaja kedagi, kes talle tõuke annaks.
- On ikka seal Carburi juures sama palgaga. - Ah nii?
Ole ettevaatlik selle käekotiga, lõhud ta ära!
See käekott on mulle väga oluline.
Tema kinkis selle mulle.
Miks sa talle üht töökohta ei leia?
Para-pa-para!
Tunned nii paljusid. Oled mulle korduvalt lubanud!
Para-pa-para!
Guido!
Mõtle, et nägin seda isegi unes.
Nägin, et leidsid talle koha.
Aga tema läks justkui hulluks ja tappis meid mõlemaid ära!
- Kelle? - Sinu ja minu!
Tead, kus me olime?
Sel tänaval Via della Croce taga, . .
. . kus ma selle lipsu ostsin, . .
. . mille sarnase su naine sulle hiljem kinkis, mäletad?
Kui seda kandsid, ei teadnud kunagi, oli see tema või minu oma.
Olime seal välivoodis alasti. .
. . ja kallistasime.
Tema tuli ja lõi meid mõlemaid luuaga maha!
Tee veel pimedamaks.
Nii jah!
Nüüd mine koridori. .
. . ja sisene mõne aja pärast, nagu eksiksid toaga. .
. . ja leiaksid eest ühe võõra.
- Tore, seda pole me kunagi teinud! - Peatu korraks, . .
. . las ma vaatan veidi. Meiki oleks juurde vaja...
- Kuidas juurde? - Litsilikult.
Tule siia, anna mulle kulmupliiatsit.
- Püsi paigal! - Ilus lühter!
- Jah. - Tahan võtta selle oma kodu jaoks. - Püsi paigal!
- Mis selle hotelli nimi on? - "Raudtee". - Ahah.
Tahan oma mehele kirjutada, ta vastab mulle kohe ekspresskirjaga.
Kui sa näeksid, kui ilusaid kirju ta kirjutab!
- Pärast annan sulle lugeda. - Jah, aga kui sa paigal ei püsi...
Tee litsi nägu.
Sguip, mine välja, koridori!
- Mine! - Aa, see on siis roll, mida pean mängima! - Jah.
- Võtad mind ühe oma näitlejana? - Mine välja.
Mis on, arvad, et ei oska nii teha nagu nemad?
Ei, vastupidi. Mulle selline elu ei meeldiks.
Mulle meeldib kodus olla.
Lase käia, tule sisse, kui ma magan.
Ütle, . .
. . kui teeksin seda tõsiselt, kas oleksid armukade?
Miks sa peaks seda tõsiselt tegema?
Hmh, kes teab!
- ... midagi? - Ei, tulin korraks välja.
Kui tahate vanni minna...
- Ei, see oli vaid... - On teil janu?
- Tahate veidi mineraalvett? - Ei, head päeva.
Mida ta tahtis? Mis ta sulle ütles?
Majaperenaine tahtis mulle mineraatvett anda!
Tule siia.
Tule!
Tee lina lahti.
Guido!
- Kas sa armastad mind? - Aga muidugi.
Sa oled ema, eks ole?
Kui palju pisaraid, mu poeg, ...
. . kui palju pisaraid! - Isa, oota, ära mine ära!
Oleme omavahel nii vähe rääkinud!
Kuule, isa, . .
. . mul on sinult nii palju asju küsida.
Ma ei oska veel vastata.
Vaata, kui madal lagi siin on.
Oleksin tahtnud kõrgemat. See on kole, pojake.
Oleksin tahtnud teistsugust! Guido, kas sa ei võiks sellega tegelda?
Sa joonistasid nii hästi! Ma tahaksin...
Oh, komandant. Miks ta küll end segada lasi?
Tere päevast.
Minu lugupidamine. Vaadake, mul on vähe aega.
Ciao!
Kuidas sel pojakesel läheb?
Ärge laske oma südant liigutada, olge ettevaatlik!
Kuidas? Ei lähe?
- Oli kurb tõdeda, et nii palju on eksitud! - Aga ma...
Ema valmistas midagi, et sulle saata:
veidi juustu, kaks kala.
Ära minu pärast muretse. Koht ju veidi üksildane on, . .
. . aga ema käib iga päev.
Ta on mulle seltsiks. Hoiab kõike korras.
Natuke kaunistamist on ikka vaja. Oleme nii harjunud.
- Kas sul naisega läheb hästi? - Jah, Luisa...
Olete olnud minu silmarõõm. Ciao, pojake.
Aga mis koht see on selline? Kuidas sul siin läheb?
Ma pole veel päris hästi aru saanud.
Aga mul läheb paremini.
Läheb palju paremini.
Esialgu, vaata, pojake...
Guido!
Ma teen, mis suudan. Kas peaksin tegema rohkem?
Vaene Guido, oled vist väsinud. Tahad, lähme koju tagasi?
Olin Luisa, sinu naine. Kas sa ei tunne ära? Mida sa mõtled?
- Tervist. - Tervist.
Tervist.
Guido!
Paari päeva pärast korraldame kokkusaamise, . .
. . nii saad neilt filmi kohta nõu küsida.
Milline salapärane tüüp, mis?
Tõin sulle kolm vanakest.
- Mh? - Üks on venelane, teine on üks erukindral...
- Mis vanakesed? - Isa rolli jaoks!
Oi, kata mind! Agent on siin!
- Smac, smac, smac. - Tule siia, narr!
Kuidas elad? Rõõm sind näha, Super Tarzan!
- Helistasin sulle 6 korda. - Ma tean, sain aru.
- Asi on Claudia rollitekstis. - Noh?
Mõtlesin ta sulle saata. Õieti, praktiliselt juba saatsin.
- Ah nii? - Kui hästi sa säilinud oled!
- Miks sa enam ei näitle? - Ma ei saanud kogu öö magada.
Mulle tuli üks idee tähelaeva suhtes. Kui teha suur plaan...
Conocchia, ära võta mul käe alt kinni, see häirib mind!
Selle asemel pane pintsak selga!
Nüüd pean veel fraki panema, et sinuga rääkida!
- Kuidas elate? - Hästi.
- Reis läks hästi? - Jah, tänan. Juba tund aega...
- Tere päevast! - Milline pimestav välimus!
Imekaunis!
- Imekaunis! - On see tõsi?
Ütlete mulle alati "imekaunis", kuid ei räägi kunagi mu osast!
- Kuidas mu proov oli? - Suurepärane, . .
. . ega ma muidu poleks teid siia kutsunud. - Aga ma ei tea veel midagi!
- Ütlesite, et pean ema mängima... - Guido!
. . ja palju pastat sööma!
- Olen siin! - Jah!
Kuni võtan 3 kilo juurde!
- Ja see on kõik? - Näete, teate juba minust rohkem.
Olete ometi autor, peate mulle midagi ütlema!
- Mida proua peab tegema? - Kuidas siis, kas...
- Tere! - Tere!
Agostini! Vabandage...
- Ma ei taha tüütu olla... - Palun.
Hotell on ilus, viski suurepärane, kuid mul on 3 küsimust.
Neist võime hiljem rääkida. Mis vaja? Ah, vabandust, vabandage.
Agostini, oleks vaja...
Kutsusin sinu, et mitte tollele seal vastata.
Claudiale on pakkumisi kogu maailmast.
Ma ei saa teda kinni hoida. Pead talle midagi ütlema!
Aga kas rolliteksti üldse on? Paar lehekülge, mingi idee?
Claudia teab, et see osa võib olla suurepärane.
Üks ilusamaid, mida ta iial teinud on.
Ei, ma kohe selgitan sulle.
Kallis!
Ütlen sulle sõbramehe poolest: sa kaotad Claudia.
Need vanakesed. Tahad neid näha või ei?
Hull oled või? Kõik on valmis!
- Ühesõnaga, mis on? - Vanakesed!
- Kus nad on? - Seal. - Vabanda.
Proua Carla helistas, ei taha sinna hotelli jääda.
- See on kole, tal on õigus. - Mis ma teen? Toon ta siia?
- Vabandage mind. - Kutsu need vanakesesed siia.
Tahaksin oma naisukest tutvustada.
Oh, ülimalt rõõmustav!
Ka minu naine kirjutab, teeb kaastööd ühele naiste ajakirjale. .
. . ja tal oleks ka teile paar küsimust.
- Jah. - Mu lugejaid ajavad hulluks. .
. . romantilised lood. Kas võiksite rääkida midagi. .
. . oma armuelust? - Siin nad on.
Tervita härrat.
Tulge edasi. Teie ka, kindral. Öelge tere.
- Tervist. - Tere.
- Kui vana te olete? - 70.
- Ja teie? - 64.
- Teie? - 68.
- Nad pole küllalt vanad. - Kuidas? See on suremas!
Järgmine kord toon teile kolm laipa!
Sa ütlesid mulle "üks liigutav tüüp".
Kas see siis pole? Vaatad ja hakkad nutma!
Tervist, kõrgeausus!
Kui sina põlvitad minu ees, . .
. . mida siis mina sinu ees pean tegema? Tõuse püsti, muidu saad haiget!
- Kuidas läheb, Guidoke? - Hästi.
Tere, härra ülemus!
Tulin helikopteriga, mis mürises hirmsasti!
- Kus bassein on? - Peame enne kohale jõudma!
- Ole vait! - Kas ravi mõjus hästi? - Jah.
- Tunned end hästi? - Mis see on?
- Üks pisiasi! - Oh, ikka teed kingitusi!
- Täpselt nagu minu oma. - Ei vaja üles keeramist.
Kellake, kellake!
Palun, härrased, vaadake kellakest!
- Noormees, kas su ideed on selginenud? - Mulle näib küll nii.
Hakkan...
- Ameeriklased kirjutasid alla! - Hiljem näeme!
- Nägin ta passi, ta on 52-aastane. - Päris laps alles!
- Tere õhtust. - Kes sa oled?
Härra rezhissöör, kas tohiks teile ühe väikese küsimuse esitada?
What do you think of the connection. .
. . between CathoIicism and Marxism?
Tahab teada, millised on katoliikluse ja marksismi suhted.
Tänan, sain juba aru.
Tahate teada, millisesse parteisse ma kuulun.
Mõtlen, et õige mehena, nagu teie, itaallased, olete, . .
peaksite suutma vastata. Kas Itaalia on või ei ole. .
. . oma põhiolemuselt katoliiklik? - On.
Sina ole vait! Söö jäätist ja ole vait!
See on tähelaeva eelarve.
Pärast tahaksin teiega veidi nelja silma all rääkida, . .
sest uskuge, ma ei suuda nii enam jätkata!
- See on hullumaja! - Pärast räägime.
Vabandust, mida te mulle kolesterooli kohta ütlesite?
Ainult üks suur kirjanik: Fitzgerald oma esimestes romaanides.
Hiljem on seal vaid üks pragmatismi ja jõhkra realismi orgia!
Ja lõpuks, mida tähendab "parempoolne" või "vasakpoolne"?
Olete selline optimist, et usute, . .
. . et selles segases ja kaootilises maailmas. .
. . on nii selgete vaadetega inimesi, kes püsivad. .
. . üksnes "paremal" või üksnes "vasemal" poolel?
Ameeriklastel on üks uus teooria. .
. . ja kolesterooli vastu soovitavad süüa...
Kas su jäätis on maitsev?
Väga maitsev!
Vabandage, palun. Kas võiksite umbes öelda...
Kuidas palun?
- Ligikaudu... - Mitte praegu, palun!
... mitu stseeni seal on? - Mis mõttes?
- Mitu stseeni seal on? - Viis.
- Ainult viis? - Võib olla kuus, seitse.
Tere õhtust, ciao, Guido.
Vaata, saadik sihib seda prouat.
No ja siis?
- Pidin sulle ütlema. - Noh, ja ütlesid.
- Tahad, et tantsiksin temaga? - Jah, tantsi temaga.
Jah, võib-olla. Kuid ma olen juba närvis, . .
. . et ei tea oma rolli!
Vajan aega, et rolli sisse elada.
Proua ütleb, et peab oma rolli tingimata. .
. . ette teadma.
Pean tema ideed endast läbi laskma!
Ilma selleta ma ei suuda!
- Kas meie maestro pole teile veel rolli tutvustanud? - Ei!
Kahjuks ei oska ma teile mingit informatsiooni anda.
Olen vaid produtsent. Eks ole, Guido, mina ei tea midagi?
Ei, sina ei pea mitte midagi teadma.
Mida ta ütles?
Ütles, et peab mind tühmakaks.
Ja nüüd, kolm päeva puhkust.
Oleksid nagu klaasist!
Selle kevade esimesed kirsid.
Tule, jalutame koos selles kevades!
- Aitäh. Ja Guidole? - Guidole õnn kaasa.
Mario Mezzabotta, 96 kilo.
Jalutame, mis?
Ma tean, muidugi. .
. . sa mõtled, . .
. . et ma olen hulluks läinud, eks? - Jah.
- Olen temast 30 aastat vanem. Ja mis siis? - Sobib väga hästi!
Olen loll, vana imbetsill, see, kes maksab, ...
. . mis iganes! Ja mis siis? - Vabandage!
Kas oleksite võimeline looma midagi tõelist, . .
. . olulist, kaunist tellimise peale?
Kui näiteks paavst kutsuks teid?
Jah, ma mõtlen selle üle. Vabandage.
Ma ei tee endale mingeid illusioone. Üldsegi mitte.
Võib-olla on ta minuga vaid raha pärast.
Õigupoolest, kindlasti.
Kuid ma pole elus tundnud kedagi endale nii lähedal.
Sa näed, ta on ilus, sümpaatne, tark...
. . tal on see kõik. Üksnes raha pärast?
Rikkaid noormehi on küllalt, . .
. . nii palju, kui tahad! - Selge, et sa meeldid talle.
No jah!
Ja ta pole midagi teinud, et mind mõjutada.
Ei, otsustasin ise, selge peaga.
Tema, vaeseke... Mitte ainsat sõna mu naise, mu pere kohta, . .
. . mitte ainsat märkust. - Kuidas sa teda tundma õppisid?
Londonis. Oli mu tütre koolikaaslane.
- Kui kaua sina abielus oled? - Kaua, 31 aastat!
Kuidas sinu naine...
Mu naine elas seda väga raskelt üle.
Vihkab teda.
Aga tema, vaeseke, arvab, et ta armastab teda.
- Ütle mulle nüüd ausalt. Olen üks lollakas! - Vabandage.
Peab olema mingi võtete plaan, kuupäevad, . .
. . muidu lähme Saksamaale. Meil on teisi pakkumisi.
- Kas jätate mu kuni lõpuni pimedusse? - Pardon?
Näete välja nagu tigu.
- Mis asi on "tigu"? - Üks väike "escargot".
Aa, escargot!
Vaikust!
Kas kuulete allikavulinat?
"Rõõmus vesi" nagu seda nimetasid vanad roomlased.
Maia, püüame neid igavlejaid veidi lõbustada!
Bonsoir, Madame. Kas lubate?
Oled valmis, Maia? Mis mul käes on?
- Üks samet käekott. - Ja seal sees?
- Üks valge taskurätt. - Voila!
Üks punane taskurätt, aspiriin...
- Mitte narkots, ma loodan. - Ei! - Ei, aspiriin!
- Ahhaa! - Üks peenrahakott.
- Kas seal on raha? - 2 725 liiri.
Ahhaa!
Tubli!
Ja see proua siin, mida ta mõtleb?
Mitte midagi räpast, ma loodan. Mõelge midagi!
- Mida ma pean mõtlema? - Mida tahate. Mõelge, et...
- Jah. - Tahaksin elada veel 100 aastat!
- On see tõsi? - Jah, jah!
Ja see peen proua, . .
. . mis on tema peakeses? - Jätke mind rahule!
- Võin mõelda kellestki? - Aga muidugi!
Niisiis... Kuulge, ma häbenen, jätke see!
Millest siis, madame?
Kas võin mõelda ühele isikule?
Ma kardaksin väga oma mõtteid lugeda lasta!
Rahu, kallis, sind ei ohusta miski!
- Külm on. - Üks suudlus ja üks kõrvakiil.
Kas sobib, proua?
Merci!
Härrad ja prouad, . .
. . te mõtlete: "Vaata, milline petis!"
Mul on kahju teile pettumust valmistada, aga pettust ei ole, . .
. . ei mingit kokkumängu!
See on erakordne magnetismi ja telepaatia eksperiment.
Ma suunan tõesti teie mõtted madmoiselle Maiale!
Arvate, et suudate oma mõtteid teiste eest varjata?
Ei! Ma ei taha, et minuga seda teeksite.
EI! OLETE VASTIK!
- JÄTKE MIND RAHULE! - Gloria, . .
. . mis on? Jäta juba...
- Ma ei talu seda meest! - Jätke ta rahule.
Palun teid, ärge käige peale!
Ma tean, mõtted on pühad.
See on mäng!
Maia, oled valmis?
Üks hetk, härrased, pidage!
Kas saame teada, mida nad mõtlevad.
- Näiteks teie? - Mida ma peaksin mõtlema?
Mõtlen oma rezhissöörist, rist ja viletsus!
- Kuidas elad? - Hästi. Ja sina?
- Palju aastaid on läinud. - Jah, kahjuks küll.
Tulen kohe!
- Oled kuulsaks saanud! - Jäta! Ütle mulle, . .
. . milles trikk seisneb? Kuidas te vahendate...
Noh, on trikke, kuid miski on õige ka.
- Ma ei tea, kuidas, aga juhtub! - Võid edastada mistahes asja?
Kõike, peale selle, et tema mu rahule jätaks!
- Tahad ka proovida? - Jah, oota.
Küll näed, et sinuga mul ei õnnestu.
Ma ei saa aru!
Ei oska seda korrata!
Kas on see? "Asa nisi masa"?
- On õige? - Jah.
- Guido! - Aga mida see tähendab?
Guido, tule siia! Kus sa oled?
Ära vihasta mind!
Ma ei taha vanni! Ma ei taha vanni!
Tule siia, võtan su kinni!
Ma tean, mida see poisiklutt tahab!
Tahab, et tema kallike teda kannaks.
Tule siia! Kuuled!
Sa ei taha kunagi veinivanni minna, häbitu!
Kas sa ei tea, et veinivann. .
. . teeb su tugevaks nagu lõvi?
Guido kardab! Guido kardab!
Ei, ei!
Hopp-laa!
Kuradi kurat! Kõik puud on märjad sel aastal!
See hulkuv kass on nagu teie vanaisa, . .
luusib ringi ja koju tuleb ainult sööma!
Kas sul häbi ei ole? Mine voodisse!
Viimane kord lõin ukse ta nina ees kinni. .
. . ja jätsin ta kaheks päevaks välja!
Oleksin võinud uuesti abielluda. .
. . ja olla kindel, et mees on mulle truu!
Et ta on minu, mitte teie oma, litsikari!
Olin ikka jumala loll!
Mõtlesin, et kui võtan teise mehe, siis esimene. .
. . ootab mind põrgus või paradiisis.
Vait! Minge kõik magama!
Mis lärm see veel on? Minge voodisse!
Lähme, lähme... !
Kas sa tõesti jõid veini? Tahad lõpetada nagu Papinone?
Dada, Dada, Claudio pissis voodisse!
Mida sa teed? Jää magama!
Claudio pissis püksi! Claudio pissis püksi!
Guidoke, teki alla! Külm hakkab! Püsi paigal!
Kas õhtupalve on loetud?
Sa mu kullake! Kõige kallim siin ilmas!
Aga mulle? Tahan ka musi!
Keda sa rohkem armastad? Kas mind?
Claudio pissis püksi! Claudio pissis püksi!
Saate tappa!
Mind te ei peta!
Ma saan aru, kui teesklete magamist!
Magage hästi, pisikesed!
Sina pane silmad kinni!
Guido, me ei või sel ööl magada. Portree peab hakkama silmi liigutama.
Ega sa ei karda? Peame tasa olema.
Doktor Giustina pöörab pilgu ühte nurka. .
. . ja seal peab olema aare! Guido, me saame rikkaks!
Kas sa mäletad sõnu? "Asa nisi masa, asa nisi masa"! Tss!
Teile helistati Roomast kaks-kolm korda.
- Teie proua, ma usun. - Ah nii?
Hea küll, laske kutsuda.
- Gino, saada kutse Rooma. - Hästi.
- See on teile. - Tänan.
- Head ööd, härra. - Head ööd.
Marcella, see kiirkõne Roomast!
- Head ööd, härra. - Head ööd.
Ei, ma ei tunne end solvatuna!
Ainult üks asi saab mind solvata.
Oh, sa ju tunned mind!
Ei, ei!
Ma annan talle kõik andeks.
Kõik annan andeks.
Bonsoir, kas saaksime veidi rääkida?
Istuge korraks minu juurde.
Mul on kahju, lähen magama.
Ootan hiljem üht telefonikõnet.
- Soovite? - Ei, tänan. Mul pea valutab.
Andke mulle käed.
Ei, istuge!
Mu vasakul käel on imettegev mõju.
Jah, kui mu kõht valutab, panen käe kõhu peale.
Võtke müts ära.
Kas on parem?
Jah, võib-olla.
Miks te mind nii vaatate?
Ärge öelge, et olen ilus!
Ütlete seda nii, et see mõjub solvanguna!
Mis teil on?
Ma ei tea!
Näib, nagu oleksin kõik valesti teinud, oma elus, . .
. . oma töös.
- Öelge, miks te lõbustate end minu piinamisega. Teie piinamisega? Jätke!
Rääkige minuga nagu mõne vana sõbraga,
pean tundma end lähedasena oma rezhissöörile.
Siis ma saan...
Kas nägite mu viimast, Belgradis vändatud filmi?
Mängisin vananema hakkavat, . .
kuid ikka veel ihaldatavat naist.
- Mängi "Mystificationi"! - Ma ei tea seda.
- Jah, jah! - ... minu roll.
See naine vajab...
- Aga... - ... kaitset, armastust!
Mina olengi see tüüp! Nii elus kui armastuses.
Seepärast olengi nii üksi.
Olen alati mõistnud, andestanud mehele, keda armastan, . .
. . meestele. - Härra, ühendus Roomaga.
- Jah, tulen. - Olen väga tundeline!
- Õel ka. - Olete väga lähedal. Tulen kohe!
- Aitäh. - Palun.
- Hallo! - Rooma on liinil, rääkige.
Hallo, jah.
- Tahad Luisat? - Jah, tänan.
Noh, sul on süümekad, vana kõuts! Olen Rossella!
Ciao, Rossella, kuidas elad? Kas Luisa otsis mind?
Kus sa seni olid, vagabund?
Ravi, jah? Hea vabandus. Ongi Luisa.
Jah, ciao, aitäh.
Helistasin sulle kaks korda. Kus sa olid?
Jah, ma tean, anna andeks. Olin ülal tootmisosakonnas.
- Töö käib. Kuidas elad? - Pole viga. Ja sina?
Kas ravi mõjub hästi?
- Aga... - Tunned, et teeb head? - Ehk. Loodan küll.
Ma ei saa siin nii palju puhata.
- Mida sina teed? On sul lõbus? - Tavaline värk.
Siin on Rossella, Tilde, Enrico. Hakkavad just minema.
On sul lõbus? Oled kedagi leidnud?
Ah, mis! Tohutu igavus!
Töö jaoks on nii parem.
- Ciao, Guido! - Ciao!
Sa pole ühtki tuttavat kohanud?
- Oled ikka üksi? - Jah, jumala pärast!
Tõsi või?
Luisa, miks sa mind vaatama ei tule?
- Tee üks haak. Mis see sulle maksab? - Alustad seda filmi?
- Igav! - Ma ei tea. Anna palun veel Luisat.
Pean siis tulema? Tahad, et tuleksin?
Jah, muidugi, kui sulle meeldib.
- Võta keegi kaasa. - Aga kas sulle meeldiks?
Loomulikult. Muidu ma ju ei kutsuks sind.
- Kas pikendan? - Ei, tänan.
Millal pean tulema?
- Millal tahad. - Vaata, kui tulengi!
Kallis, ma poleks ju muidu kutsunud. Mul oleks hea meel!
- Ciao, head ööd. - Ciao. Head ööd!
- Ciao. - Head ööd.
Härra Guido! Mu agent mõtles, et...
Üks hetk. Lähen üles Agostini juurde, selleks et...
- Pask! - See on minu huvides. .
. . ja homme hommikul räägime kõigest. Kas sobib?
Nurkühendused keskstruktuuri jaoks 10 000, . .
. . trepi astmelaudu 260. - Tere õhtust.
- Kas vajate midagi? - Ei, tänan, töötage aga.
- Milline tõeline tootmine! - Trepi astmelaudu 260.
- Ciao! - Oi, ciao, Eleonora!
... 2 350.
Laineplekki... Doktor, et te juba siin olete, . .
. . helistasin pansionisse sakslanna asjus, aga teda pole enam, . .
. . ei leitud. - Peate ta leidma!
- Ta on mingi tsirkusega Pariisis. - Ah nii?
Mida ma sellega siis tegema pean?
Milline au!
Üllatate mind, kui ma püksata olen!
Selle talu jaoks oli see...
Ah siin see on. Kus see koht asub?
Siin pole aadressi ega midagi.
Ah see on printsi mõisas.
- Kes siin on? - Minu õetütred.
Eva ja Dina!
- Tere õhtust. - Tere õhtust.
- Tule välja, loll! - Jäta!
Ehk annab sulle mõne pisirolli!
- Väga rõõmustav. - Väga meeldiv.
Kust te pärit olete?
- Triestest. - Elagu Itaalia!
Olete end siin hästi sisse seadnud.
- Räägi talle minu nõost. - Guido, . .
. . temal siin on nõbu, kes on 2 meetrit pikk.
Pean teda sulle näitama, sest võib filmides vaja minna.
See plika põrguline!
Tõsijutt, . .
. . ta on 2 meetrit pikk, nagu mina voodil seistes!
Said aru?
Teda on kaks korda Miss Nyloniks valitud!
Kas Guido on teie juures? Tulen kohe!
Maga, Conocchia. Homme näeme.
Kas tohin midagi küsida?
- Julgemalt! - Tema siin räägib, et teie. .
. . pole armuasjadeks võimeline!
Ole vait!
- Tal on õigus. - ... 360 lehte.
- Kas äratan sind homme? - Ei, tänan.
- Olge teie vait! - Plasttoru 375 meetrit.
Te ei üllata meid, komandant, . .
. . siin käib tootmine ööpäev ringi!
Pea valutab, ei tea, mis ma sisse söönud olen.
Lõpeta!
Muudkui veiderdavad, aga muidu on tublid poisid.
On sul midagi vaja? On sul mõni idee tulnud?
- Tahtsid mulle midagi öelda? - Ei, aitäh, mul pole midagi vaja.
- Mine pealegi magama. Head ööd. - Mis iganes, Guido?
- Ei, aitäh. Head ööd. - Mis kuradi "head ööd"!
Kuidas siin magada saab? Kes seda suudab?
Conocchia, ole rahulik!
Pean 30 aastat seda ametit. .
. . ja olen teinud filme, mida te isegi ei kujutle!
- Ma pole iial midagi kartnud! - Mida sa röögid, vana segane!
Ahhaa! Nüüd ütlesid!
"Vana"! Lõpuks ütlesid välja!
- Conocchia on vana. - Mis on? Meil pole midagi vaja!
Sa ei vaja enam Conocchiat!
Hoiad mind alati teadmatuses, . .
. . ma ei tea iial, mida pean tegema, . .
. . millal võin rääkida, millal pean vait olema.
Ma ei taha sind tüüdata. Ma ei taha teada, mis film see on.
- Tahad salajas hoida? Eks siis hoia! - Palun, mine magama!
Kui ma sind aitama pean, nagu vanasti, mis mulle ikka meeldis, . .
. . pead mulle midagi ütlema! Ütle:"Kupata prantslane minema, . . "
". . tähelaev on nii- või naasugune... " Ütle:"Conocchia, poo end üles!". .
. . aga ütle midagigi!
Küll sa oled muutunud, Guido!
Mis teed? Nüüd hakkad veel nutma? Kas sul häbi ei ole?
Ei! Homme lahkun. Jätan filmi. Ei taha sul enam jalus olla.
Vajad noori inimesi.
Aga vaata ette, sinagi pole enam see, kes varem.
Conocchia!
Inspiratsiooni kriis?
Ja kui see ei lähegi niisama mööda, kena noormees?
Kui see on ühe suure liivalossi lõplik varing, . .
. . inspiratsiooni ja ande puudus?
Sgulp!
Tunnistame, et oled puhtus, . .
. . et oled spontaansus.
Mida kuradit tähendab olla täiesti siiras?
Kuulsid mida vikatimees ütles?
"On aeg sümbolitega lõpp teha, . . "
". . puhtuse, süütuse ja põgenemise kajastustega!"
Mida sa siis tahad?
Jah, võiks ka nii olla.
Kusagil on pildigalerii ja sina, valvuri tütar, . .
. . oled üles kasvanud antiikse ilu keskel.
Sul on õigus!
Tulin, et mitte enam ära minna.
Tahan luua korda.
Tahan luua puhtust.
Tahan luua korda.
Tahan luua puh...
- Hallo! - Teid küsitakse. .
. . raudtee hotellist. - Jah, ühendage.
Hallo, kes on?
HALLO! KES ON?
Guido, ma ei tunne end hästi. Vesi tegi mulle halba, . .
. . mul on palavik. Tule kohe siia! - Praegu? Ma ei saa!
- Tulen homme! - Tule!
Vaene proua! Kui te teaks, kuidas ta teid hüüdis!
Jää on siin.
- See plahvatab. Tal on vähemalt 40! - Jah, minge.
Kas toon herneid?
- Herneid? - Proua küsis herneid, . .
. . kui ta sonis. See on hea märk. - Ei, jätke need herned.
- Aitäh, minge aga. - Kui on midagi...
Carla!
On sul varem ka kohe nii kõrge palavik tulnud?
Carla!
Jah, iga väiksemgi asi ja mul on kohe 39-40.
Siis läheb mööda. Mu mees tunneb mind, . .
. . ega kohku selle peale.
Ei, ole teki all! Ära aja end paljaks!
Mul on palav!
- Janu on! - Ole rahulik, ma annan sulle.
Võta.
Joo aeglaselt, muidu lähed veel paiste!
Kas on päev või öö?
Mida sa räägid? Kell on 4 pärast lõunat.
Ootame arsti ära ja kuulame, mis ta ütleb.
Arvan, et poleks paha su mehele telegramm saata.
- Me ei või seda vastutust võtta. - Ei!
- On parem, kui ta teab! - Ei!
Ma ei taha, et kõik lõppeks! Kui ta tuleb, viib ta mu ära!
Ostsin endale palju ilusaid riideid!
Miks sa pidid nii palju seda vett jooma?
See on haigete jaoks! Oled sa haige?
Kujuta ette! Kui on vaja endale midagi sisse ajada, . .
Mida ma pean tegema? Sa jätad mind alati üksi!
Juba 2 aastat tagasi tegin testamendi.
Tõepoolest, tead.
Ega siis selle pärast keegi varem ära ei sure!
Ei, sest. .
. . kuna mul on ka üks vend ja õde, . .
. . tahaksin, et korter jääks mu mehele.
Korter on minu oma. Vaeseke, kuidas ta muidu saaks?
Isegi, kui ta uuesti abielluks...
Ah, lina!
Guido, räägi mulle tõtt.
Tõde on, et...
Miks sa minuga oled?
Mida ma homme kardinalile ütlen?
Lugesin seda lehekest, mille teie produtsent. .
. . meile tutvumiseks saatis. Väga huvitav.
Tõepärasuse huvides. .
. . ei tohiks teie peategelase ja kiriku aukandja kohtumine. .
toimuda mudaravi ajal, nagu teie seda kirjeldate.
Kahjuks on see võimatu.
Ühel kõrgel kirikupeal on erakabiin.
Kuid mina taotlesin mingit ebatavalist kohtumist.
- Mis mõttes? - Minu peategelasel. .
. . on katoliiklik haridus ja. .
- Tere päevast. - Mu härra!
Tutvustan teile härra Guido Anselmit.
- Väga meeldiv. - Teie olete siis rezhissöör? - Jah.
Ja tegu on ühe religioosse teemaga?
Mingis mõttes. Selgitasin just, . .
. . et peategelasel oli katoliiklik haridus, . .
. . nagu meil kõigil, . .
. . mis põhjustas tal teatud komplekse, . .
. . vältimatuid nõudmisi.
Kõrge vaimulik näib talle ühe tõe kandjana, . .
. . mida ta ei suuda enam omaks võtta, ehkki see teda võlub.
Nii ta otsib üht kontakti, abi, võib-olla kirgastumist.
- Saulus Damascuses! - See lootus on meil kõigil!
Ma mõistan, et see jutt kõlab veidi üldsõnaliselt. .
. . ehk isegi kohmakalt. - Asi pole selles, . .
. . vaid, et kinokunst pole veel valmis teatud teemadeks.
Te segate liiga sundimatult. .
. . jumala armastust maise armastusega. Kas pole nii?
- See sõltub... - Teil on suur vastutus.
Võite kasvatada või rikkuda miljoneid hingi.
Muuseas, Tema Eminents kuulab teid meeleldi.
Võite talle mõned küsimused esitada.
Lubage, Teie Eminents, tutvustan teile rezhissööri.
- Istuge. - Tänan.
Vabandage, et teid häirima tulin. Ma poleks tahtnud, . .
. . kuid mu produtsenti haaras rahutus, . .
. . võib-olla õigustatult, ja ta käis peale, et...
Olete abielus?
Jah.
- On teil lapsi? - Jah... see tähendab, ei.
- Kui vana te olete? - 43.
- Kuulete seda lauljat? - Kuidas palun?
- Teate, mis ta nimi on? - Ei.
Ta nimi on diomedeo.
Legendi järgi. .
. . kui Diomedes suri, kõik need linnukesed. .
. . kogunesid kokku. .
. . ja laulsid leinakooris saates teda kuni hauani.
Kuulete, et see kõlab nagu nuuksumine?
Guido, lähme Saraghina juurde!
Kohe tulen!
Saraghina! Saraghina!
Saraghina!
Saraghina, rumbat!
Tule siia!
Häbene! Häbene!
See on surmapatt! See on surmapatt!
Ma ei usu seda. See pole võimalik! Ma ei usu seda. See pole võimalik!
Vaata oma ema!
- Mamma! - Pea kinni!
Jumal, milline häbi!
Milline häbi! Milline valu!
Milline häbi!
Kuid pius Luigi, kus iganes ta ka elas, . .
. . jälestas alati. .
. . rääkimist ja suhtlemist naistega, . .
. . millest ta hoidus. .
. . sel määral, et tal arvati olevat. .
. . nende vastu loomulik vastumeelsus.
Põlvili!
PÕLVILI!
... ta nautis üksildasi mõtisklusi.
... kui see oleks juhtunud et, sellal, kui ta temaga vestles...
Kas sa ei tea, et Saraghina on kurat?
Mul polnud sellest aimugi.
Ciao!
Ja mis tähendus sellel on?
See on üks tegelane teie lapsepõlvemälestustest.
Sel pole teadliku kriitikaga mingit pistmist.
Kui tahate teha midagi tõeliselt poleemilist. .
. . katoliikliku meelsuse teemal Itaalias, . .
. . siis, mu sõber, . .
. . uskuge mind, on hädavajalik. .
. . palju kõrgem kultuuriline tasand.
Peale selle, on vaja loogikat, vääramatut selgust.
Vabandage mind, . .
. . kuid teie õrn ignorants on täiesti negatiivne.
Teie väikesed nostalgiaga kastetud mälestused. .
. . ja teie vaoshoitud, olemuselt emotsionaalsed meenutused. .
. . on ühe kaasosalise teod. - Nagu ütles kirikuõpetaja:
. . "ühe kommunisti kaasosalise".
- Ta ei öelnud "inimese", saate aru? - See on katoliiklik teadvus!
Aga mõelge, . .
. . kes oli Suetonius Caesarite aegadel!
Te alustate taotlusega teda üles anda. .
. . ja jõuate välja tema kui kaasosalise kaitsmiseni!
Näete, milline segadus, milline kahemõttelisus!
Austatud härra, . .
. . olen tõesti ülivihane teie peale, teate seda?
- Te ei vaja mind enam, kallis proua! - See pole tõsi!
- Pole üldse tõsi! - ... 127, dush ja muda!
129, massaazh!
131, inhalatsioon!
137, inhalatsioon!
145, massaazh!
147, dush ja muda!
149, inhalatsioon!
Tervitus, hr. produtsent!
Ma saan aru, millest sa rääkida tahad!
Tahad rääkida sellest segadusest, mis valitseb inimese sees.
Kuid sa pead olema selge, tegema end arusaadavaks, muidu...
Guido, lähme!
Tähelepanu!
Dr. De Angelist palutakse tulla puhkesaali!
Kui see, mida sa ütled, on huvitav, peab see kõiki huvitama!